https://slama.dev/comeback/
Ahoj.
Čau.
Kde máš tátu?
Celý den se tu neukázal.
Gott ho pozval na večírek.
Stěhuje se na Karlštejn, pořádá rozlučku.
Takhle odpoledne?
Mají to už od rána.
Kdo by to řekl, že ten trik zná i Gott?
Trik?
No, pozveš lidi na falešný mejdan, pak jim řekneš, že stěhováci píchli a kámoši to odtáhaj za dara.
A to ne.
Otec tam šel v bílém obleku, to bude něco nobl.
Pivo pro boha.
Co se stalo?
Ten Karel má ale smůlu.
Stěhováci píchli, ještě jsme tam byli, jinak by se nepřestěhoval.
Ten Karel je stejně fórmát, to vám povím.
To jo.
Já bych pomohl kamarádovi i zadarmo, ale on že ne.
Hele, co mi dal.
Poukaz na večeři zdarma ve francouzské restauraci.
Pardon, reflex.
Chez Blimbles?
Chez Blimbles, to je francouzsky.
A francouzsky co?
U Blimble.
A co je to Blimble?
Majitel, podle jména Francouz.
Myslel jsem, že bysme tam mohli jít spolu, když budeš mít ten svátek.
Já budu mít taky svátek.
Pardon, už zase.
Můžem třeba v sobotu?
Jo, v sobotu by to šlo.
Už mlčím.
Já nevím, spíš ne.
A proč?
Začínám hubnout.
Ivo, vždyť si hubla nedávno.
No tak hubnu znova, no.
To mě chceš říct, že k večeři bude zase mrkev?
Mrkev ne, v ní prej spousta sacharidů.
Aspoň že tak.
Ale bude kapusta.
Jestli chcete, můžete si k ní s Ozzákem vzít chleba.
Jo, to, že potřebuješ hubnout, je jedna věc, ale proč si bereš celou rodinu jako rukojmí?
Já, že potřebuju zhubnout?
Vždyť jsi to sama řekla.
No tak to je výborný, můj vlastní otec si myslí, že jsem tlustá.
No to jsem neřekl.
No ale myslíš si to.
Ježišmarja, si možná tak řekni něco.
Ale jen
A francouzská kuchyně, to je samej tuk.
To by pro tebe nebylo moc dobrý.
Tak vám teda pěkně děkuju.
Zdar.
Čau.
Co je, brácha?
Už je to zas tady.
Iva hubne.
Ivuško!
Mrkev?
Kapusta.
Co to je?
Takový to zelený, co vypadá jako Jimi Hendrix.
No nazdar.
Ivuško, ty přece hubnout nepotřebuješ.
A chlapi maj rádi holky, který je za co vzít.
A to ty séš, ne?
Řekl jsem něco?
Kvůli tobě budeme večer bez chleba.
Tak se ho musíme dojít někde jinde.
Takže znova, ropuchy jsou jedovatý.
Brácha, nesmíš věřit všemu, co ti lidi nakecaj.
Ozzák už vždycky mi sám jednu nabízel.
Dobře, že jsi si nevzal.
Bylo by ti pak nějak blbno.
Neboj, vydrž a vezmu tě na večeři, o jaký se ti ani nesnilo.
Nobl restaurace.
A platím já.
Díky, brácha.
Fakt, Tomáši, ty seš tak velkorysej.
Simona?
No?
Nejdeš.
Můžeš mi pomoct?
To nemůžeš počkat, až to vybalím.
Když já začínám už zítra ráno.
No tak jo.
Ale musíš jít jenom jako náhodou okolo.
Jo.
A hlavně se tváříš jako úplně cizí člověk.
To si na ty plavky nemůžeš vydělat něčím, co zvládáš?
Když ono kromě rozdávání letáků nic volného nebylo.
No tak jo.
Ty jsi se tvářila moc jako cizí člověk.
Sašo, cizí člověk se tváří jako cizí člověk.
Musíš něčím upoutat moji pozornost.
Já nevím, tak třeba něco zakřič.
Smažená kuřata za výhodnou cenu.
Nebo tak něco.
Teď víš, že když chci lhát, tak omdlívám.
No tak ne.
Tak volej ji.
Předražený smradlavý kuřata a lidi hned do toho krámečku asi poběžej, nebo co.
Mně stačí, když se ode mě vezmou leták.
Na to, abych sehnala slušný plavky, jich musím rozdat čtyři tisíce.
Ti dávají deset haléřů za leták?
Ne, halíř.
Ale za čtyřicet korun už jsou pěkný.
Ten školní bazén nám byl čert dlužnej.
Maminka je nadšená.
Už odmontovala sprchu.
Ale já musím za čtrnáct dní zhubnout pět kilo, abych si tam vůbec mohla ukázat.
Můžeš říct, ne Ivo, ty nepotřebuješ zhubnout.
Tak si to totiž mezi kamarádkama dělá.
No.
Ne, Ivo, ty nepotřebuješ.
Tomáši, no konečně.
Jak to vypadáte?
Neříkejte mi, že ani Gottovi ti stěhováci nepřijeli.
No představte si to.
Stejný jako tehdy u Petra Jandy.
Doufám, že se na mě nezlobíte, že jsem vám tu oslavu dohodila.
Ale vůbec ne, nakonec jsme to zvládli.
Peťa Kotvald hnal dodávku, Jitka Zelenková zabalila sklo a kluci z Baratu Československé televize udělali lidský řetěz.
A byl tam i Michal David?
Byl.
Ten nám k tomu zpíval.
To muselo být krásné.
Elita národa.
A jak si dovede nezištně navzájem pomoci.
A nakonec se mi to ještě vyplatilo.
Karel mi za to dal poukázku do Chez Blimbles.
Chez Blimbles.
Tam mají senzační husí játra.
Měli jsme tam se Zoranem oslavit Den bez pesticidů, ale nakonec se mu to tam zdálo příliš drahé.
I Zoranovi?
No to se podívejme.
A vidíte, bude tam večeřet Ozzák.
To je co?
Ozzák?
No, Iva nechtěla, tak koho jinýho jsem měl vzít.
Jistě, koho jiného byste měl vzít než Ozzáka.
Marcelko, vlastně jsem vás chtěl poprosit.
Neměla byste mu nějak vysvětlit základy stolování?
Tak já v tom taky trochu plavu.
Samozřejmě.
Kdo jiný by vám měl pomoci?
Jste zlatá.
Já si zobnu, můžu?
Iva hubne, takže dneska večeře nebude stát za nic.
Tak já běžím.
To nevoní to, ale stejně bys mohl jíst zdravějc.
Chleba je?
Chleba je plnej sacharidů.
Já jsem celý den dřel a mám nárok na živiny.
Ty jsi kácel nějaký stromy?
Celý den jsem nosil klavíry.
Tak to ochutnej.
Třeba budeš překvapenej.
Sůl zadržuje v těle vodu.
Půjdu s Ozzákem do Chez Blimbles pozítří.
Nadlábneme se tam na týden dopředu.
Fajn.
Za týden budu přecházet z kapusty na tuřín.
Zdar, brácha.
Ahoj, Luško.
Čau.
Jsi už nějaký veselej na to, že je kapusta.
Jdi, já jsem najedenej.
Co jsi měl?
Jabka.
No vidíš, stravuješ se zdravě.
Moment.
Ty jsi jedl jabka?
No, zkusil jsem to.
Bavíme se o takovým tom kulatým, co roste na stromech.
No dovol, co pak nevím, co je to jabko.
Jsem si je natrhal na jabloní za barákem.
No jen, Louň.
To za barákem je bříza.
No tak na ní.
Bříza, na kterou správcová věší lojový koule pro sýkorky.
Pane Bože.
Jestli tě správcová viděla.
No viděla, ještě na mě mávala.
Jdu tam.
Váš puser.
Proč zas?
Ježišmarja, sežral jsi ptákům žrádlo a ještě se tak blbě ptáš?
Myslíš, že si to tak berou?
Já myslím, že si to moc bereš.
Jo?
Jak by bylo tobě, kdyby ses dozvěděla, že možná kvůli tobě někdo umřel hlady?
Hele, když se někde něco válí, proč to nevzít?
Měli to ty ptáci podepsaný?
No to ne.
Měli tam napsaný majetek ptáků nesahat?
Víš, oni neumějí psát.
Dobře, ale některý umějí mluvit.
Tak jsi tam měl jednoho postavit, ten ti to mohl říct.
Stejně si myslím, že jsou na mě nakrknutý.
Když jsem šel sem, posral mě holub.
A nebuď blázen.
Nám když dojde sůl nebo chleba, tak pošlu Lexu s pytlem do krmítka a v životě jsme žádný problémy s jelenama neměli.
No protože za tebou nepřijdou.
Viděl jsi někdy v Praze aspoň jednoho?
Co?
No jelena!
Ale ptáků je tu miliarda.
Vždyť ptáci jsou
Co by ti mohli udělat?
Mrňavý, viděl jsi někdy pštrosa?
No jo, ale ten nelítá, tomu utečeš.
Ozzáku!
Tak jsem ti to vyžehlil, ale bylo to naposled.
Super!
Ty jsi mluvil s ptákama?
Co to meleš?
Se správcovou jsem mluvil.
Jak bych mohl mluvit s ptákama?
No některý umějí.
Kdo mu je?
Posral ho holub.
Ne, s ptákama jsem nemluvil.
Tak to jsi nevyžehlil vůbec nic.
Hele, jestli jim budeš tvrdít, tak se mnou zítra nikam nepůjdeš.
Tady je jídelní lístek.
Lexa mi to vytiskl z internetu.
Něco si vyber, ten poukaz má limit.
Já to pak spočtu, to abysme se vešli.
No tak nepůjdem do nějaký větší?
Sklapni a vybírej.
Teda, já bych chtěla být tvoje ségra.
Ty se tak hezky staráš o rodinu.
O mě se nikdo nestará.
Simona, já jdu s bráchou, abysme netrpěli hlady.
Vybírej si.
Kapoun je ryba, jo?
Ne, drůbež.
Co je drůbež?
Ptáci.
Tak to nejdem.
Proč zas?
Proč?
Už takhle jsou na mě naštvaný, ještě je budu provokovat, ne?
Dobře děláš.
Brácha, ty jsi cvok a ty ho v tom nepodporuj.
Sluka je houba?
Taky pták.
Herrgott, mají tam něco jinýho než ptáky?
Tak tady třeba lanýže.
Lanýže nejsou ptáci, jo?
To je houba.
Houby nejím.
Tak zkus žabí stehýnka.
Aby mi zase bylo blbno, co?
Hele, tebe taky někam vzít.
No tak jestli tam mají pivo.
Zbláznil ses?
Ve francouzský restauraci?
Tam mají jenom víno.
Tak o čem se tady celou dobu bavíme?
Hele, mě to je jedno, já klidně půjdu sám.
Klidně, já si dám v nádražce klobásu.
Ale to by ses tam nudil.
A já sním všecko, pivo nepotřebuju a umím být vděčná.
Simono, ty se chováš, jako kdybyste neměli na jídlo.
Víte.
Doufám, že nepřineseš samý olízaný houdy jako posledně.
Sůl tam nebyla, jenom kaštany.
No tak to odnes, Saša ať to zkusí upíct.
Došli, mami.
Nashle.
Každej si nemůže dovolit jít na gábl do Chez Blimbles.
Tak si něco vyber a pojď tam se mnou.
Co to bylo?
Říkal jsi přece, že ta hospoda je francouzská, ne?
...vegetariáni demonstrovali v Praze proti nevyhovujícím podmínkám při chovu drůbeže ve velkochovech.
Ivo, musíš mě schovat!
Co je?
Rychle, asi jsem nabízela letáky špatným lidem.
Co?
No oni vypadali tak sympaticky, jak říkali, že mají rádi kuřata.
No.
Tak jsem jim zkusila dát pár letáků a oni začali křičet, že maso je vražda, že jsem fašista a začali mě honit.
Klid, ve Guši tě domů sledovat nebudou.
Ségra, doma tě hledali nějaký divný lidi a chtěli vidět, co jíme.
No tak jsem jim ukázal kaštany a zase odešli.
Víte kaštany?
Jenom někdy.
Nejsou moc dobrý.
Co teď mám dělat s těmi letáky?
Musíš si dávat bacha, komu je strkáš.
Ivo, šéf říkal, že jestli jich rozdám málo, tak mě přeřadí na práci v kostýmu.
A kolik jsi jich rozdala?
Vezmeš si?
No jo.
Tak dva.
No, já už mám.
No, třeba ten kostým bude pěkný.
Dobré ráno.
Dobré.
Kde je Ozzák?
Myslím, že jel do zoo.
A proč sakra?
Přišel, zeptal se, kdo je král ptáků, a když se mu řeklo, že orel, jel za ním.
A z pokladny si vzal peníze na králíky.
To snad není možné tohle.
Jemu normálně přeskočilo.
Bojí se ptáků a kvůli tomu ani nejde do Chez Blimbles.
Takže?
Takže beru Simonu.
Co to děláte?
Po včerejšku jsem šla na muzikoterapii.
Že bych dokázala lépe vyjádřit své emoce.
Učitel říkal, že když se mě někdo dotkne, mám zabroukovat píseň instinktů a bude mi líp.
Já jsem se vás dotkl?
Tu oslavu Gottovi jsem vám dohodila já.
A jaký o ni byl zájem?
Gabina Partyšová si kvůli tomu koupila bikiny.
A teď si dá husí játýrka někdo jiný.
Ježiš, no tak to já se vám omlouvám.
To bylo co?
Totéž!
Dobře, dobře, tak já zkusím Simoně nějak vysvětlit, snad to pochopí, že na tu večeři půjdu s vámi.
To byla píseň radosti?
Píseň střízlivého očekávání.
Rejden.
Teda, pane Ozzáku, co se vám stalo?
Nepohodl jsem se s orlem.
Orlové jsou nebezpeční.
A prej král.
Myslel jsem, že bude mít nějakou důstojnost a nevrhne se na mě hned, jak jsem se dotkl toho výběhu.
No a měl jste bílou vlajku?
Ne, ale ten králík byl bílej.
Já těm ptákům nerozumím.
Co jsem viděl ten film, tak se taky na ně radši dávám bacha.
Film?
Jmenuje se to Ptáci.
Mamka nám ho pustila, když si ségra chtěla koupit andulku.
To by mě zajímalo.
Tak já vám ho večer přinesu.
Jo.
Ne!
Já nebudu jíst smažený kuřata ani kvůli tobě.
Jestli nepřivedu ani jednoho zákazníka, tak půjdu do kostýmu.
Ne, držím dietu.
Čau.
Kuřata bych taky nejedl, je to nebezpečný.
No to mě překvapuješ.
Vím svý.
Takže si se mnou dáš kapustu?
Houby nejím.
Ale to není houba, to je to, co jsme měli včera.
Aha, tak to taky ne.
Simono?
No?
Potřeboval bych s tebou probrat tu večeři v té francouzské restauraci.
Hele, je mi to teda trochu blbý, ale snad by ti to ani tak nevadilo.
Kvá?
Vlastně nic.
No já myslím, že to může být hezký večer.
Marcelko, prosím vás, přestaňte neustále bubnovat tu píseň pochybností, jinak se nikam nedostaneme.
Poukaz na večeři je pro dvě osoby o třech chodech.
Takže, když se každý z nás vzdá...
Nikdy.
Pardon, reflex.
Takže, když se každý z nás vzdá jednoho chodu, stejně se všichni najíme.
Porce v Chez Blimbles nejsou veliké.
No tak si dáme naproti v lahůdkách každý chlebíček s lososem.
Co říkáte?
Mr. Grant.
Ne moment, já jsem myslel každý za své.
To bylo co?
Ani se neptejte.
Tak já si teda nedám polévku.
A já dezert.
Moment, to znamená, že já nebudu mít hlavní chod?
Tak si dáš ty chlebíčky dva?
No to mi nepřipadá spravedlivé.
Nechte toho!
Tu poukázku na večeři mi dal Karel, ne ženský.
Mám chuť zůstat doma u kapusty.
Čau, klídek.
Čau.
Ivuško, máme k té kapustě aspoň chleba?
Kapusta nebude.
Ne?
Je v ní moc sacharidů.
Ale mám klíčky a zelenej džus.
Jsem na vás v lahůdkách.
Čau.
Je to pan Ozzák?
Strejk dom.
Tak co, Lexo?
Máš to?
Co to máš na sobě?
No to mám proti ptákům, aby mi nevyklovali oči.
Super.
Co tu budete dělat?
No budeme se dívat na film o ptákách.
Jo, tak u toho bejt nemusím.
Jo, až se Saša přijde předvést v tom kostýmu, tak ji za mnou pošlete.
Jo.
Strejdo?
No?
Ty v tom budeš koukat na ten film?
Myslel jsem, že jo.
Aha.
Tak se ukažte, Ptáci.
Bonjour.
Můžete česky?
Chtěli bychom stůl pro tři.
Máte rezervaci?
Máme poukaz.
Náš VIP poukaz?
Ano.
Mohu ho vidět?
Jistě.
Tam už jste hledal.
To mi neříkej.
No fakt.
A ty lidi jim vůbec nic neudělali.
Já myslím, že jim museli udělat něco hrozného.
Horšího, než že by jim sežrali žrádlo?
Ne, ne.
Fakt vůbec nic.
Koukej, stačí, že sem taky vlítnou.
Tak jim neotevřem.
V pokoji.
Děkuju.
No co se to díváte?
Na ptáky, a ne na vás.
Ježíš, mám z toho asi tužbu.
Není možný.
Oh, il y a beaucoup de monde ici ce soir, non?
Co to proboha je?
Pan Gott?
Ne.
A co vzkazy?
Tak bohužel.
Klid.
Není to poprvý.
A hasiči už jsou na cestě.
Držíte se!
To je výhled!
Vidím správcovou na hajzlu.
Nehýbejte se, nebo se ta větev utrhne.
Šéf říkal, že si mě lidi kvůli tomu kostýmu všimnou, ale ne, že přede mnou vyskočí z okna.
Ten kostým za to nemůže.
Ale může, teď je hrozný.
Ivo, kolikrát ti mám říkat, že toho Ozzáka nemáš děsit.
Teď už je zase na stromě.
To je Saša.
Dobrý, Sašo.
Do okna ti strčím splátku.
No jo, porad.
Dobrý večer, pane Pacovský.
Lexo, ty seš tam taky?
Ahoj, mami.
No jo, když Ozzák vyskočí z okna, tak ty musíš taky, co?
Pane Bože, to je zase den.
Hasiči už jsou na cestě.
Tak se zatím spravíme chuť, ne?
Vy máte po té večeři ještě hlad?
Nakonec jsme se na tu stovkovou hospodu vykašlali.
No.
Zlost mám, jo?
No jo.
Tak já si vezmu taky.
Ptáci nemluví.
Počkej, tak je zhubnutí konec?
To se sluší tak.
A co mám dělat?
Prostě se bojí ptáků.
Ale tohle je to nejbizarnější, co ho mohlo napadnout.
Věří, že když bude vypadat jako oni, tak ho nechají na pokoji.